Landbaserad rening av barlastvatten, ett realistiskt alternativ för Göteborgs hamn? – Nuvarande situation och framtida förutsättningar - Gibson, Carl-Henrik; Johansson, Fredrik (My University, 2013)
Problemet med “invasiva arter” som sprids med fartygs barlastvatten och påverkar marina ekosystem är så stort att FN-organet International Maritime Organization (IMO) år 2004 beslutade att anta en konvention med syfte att bekämpa ytterligare spridning. Då konventionen trätt i kraft kommer handelsfartyg att tvingas rena sitt barlastvatten med en av de metoder som godkänts av IMO. Denna rapports huvudsyfte är att genom en surveyundersökning kartlägga om landbaserad rening av barlastvatten är ett realistiskt alternativ för Göteborgs hamn. För att svara på detta används data för att beräkna den barlastvolym som släppts ut i Göteborgs hamn under ett år. Vidare har en litteraturstudie genomförts samt ett antal intervjuer med intressanta parter kopplade till Göteborgs hamn och frågan om barlastvatten. Beräkningarna av barlastvattenvolymerna visar att över åtta miljoner metriska ton vatten släpptes ut i Göteborg under 2011. Fartygssegmenten svarar för olika stora utsläpp av barlastvatten och störst volymer släpps ut i de delar av hamnen där tankfartygen opererar. Vid de intervjuer som genomförts har två viktiga aktörer sagt att de ser en möjlighet gällande landbaserad teknik medan övriga parter inte visat större intresse för tekniken. Rapportens analys av omvärlden visar att landbaserad teknik anses som ett realistiskt alternativ på många håll i världen. Analysen visar också att pråmar som tar emot vatten är ytterligare ett alternativ och att investeringskostnaderna för landbaserad rening är hög. Den viktigaste slutsatsen i rapporten är att en landbaserad reningsanläggning för barlastvatten är ett realistiskt alternativ för Göteborgs hamn. Rapporten har också klarlagt att det främst är RoRo-segmentet och passagerarfärjor som är kompatibla med landbaserad rening. Utöver dessa segment finns också ett behov av landbaserad rening hos vissa äldre tank- och torrlastfartyg samt hos de fartyg som inte har plats för reningsutrustning ombord. Då undersökningen visat att majoriteten av allt barlastvatten släpps ut i hamnområdena runt Skarvikshamnen bör också den eventuella anläggningen placeras där av ekonomiska och logistiska skäl.
Keywords: Marin teknik; Hållbar utveckling; Transport; Marine Engineering; Sustainable Development; Transport